RETAIL RIP: jeem
- Hva er klokka, elskling? - Det er tidlig. Sov.
Jeg ba deg vekke meg.
Du må hvile, for begge to.
- Jeg elsker deg. - Og jeg deg.
Vent til pappa kommer hjem, greit?
Jeg skal hente ham.
Målet vårt er Tama Riyadi.
Dere vet hvem jeg snakker om. Litt av en legende i underverdenen.
Langerne, gjengene, morderne... Alle ser ham som en gud.
De siste ti åra har huset hans vært forbudt område for politiet.
Jeg bryr meg ikke om hvor mektig han er. Han må stoppes.
Jævelen leier ut rom som om det er et hybelhus. Til alle mulige svin.
Oppdraget vårt er enkelt: Vi går inn og slår ham ut.
- Ja, færstebetjent! - Tama er ikke alene om dette.
Ifølge etterretningen vår er det en narkotikalab der.
Han har nok folk til å beskytte investeringene sine.
Han har også to plikttro livvakter. Først Mad Dog.
En tosk med brutale føtter og never som gjør alt for herren sin.
Og så Andi. Hjernen bak Tamas forretninger.
Han holder styr på Mad Dog. Men ikke la dere lure.
Får han sjansen, skyter han dere.
Pass på denne for meg. Jeg er straks tilbake.
Nå, hvor var vi?
Konsentrer dere hele tiden. Vi tar etasje for etasje.
Bring hver utkikk til taushet, sikre hver krik og krok.
Hvorfor vi? Hvorfor i dag?
- Hvorfor i helvete ikke? - Det er et legitimt spørsmål.
- Og et legitimt svar, gutt. - Er dere ferdige?
Kan jeg fortsette?
Dette er ikke første gangen noen prøver å innta huset.
Rivaliserende gjenger har prøvd i årevis.
Men hver eneste gjeng har mislyktes.
Hør etter! De er beredt og villige til å slåss.
30 sekunder.
Gjør dere klare.
Jeg vil ikke se noen tomme seter etterpå.
Nå rensker vi opp i denne byen.
- God morgen, førstebetjent. - God morgen. Hvem er de?
De er nye i enheten. De kommer ikke til å være i veien.
Du vet vel hvorfor vi er her?
Førstebetjent, vi har store områder å sikre. Vi trenger dem.
Men ikke masse tabber av barn som ikke er klare.
Dette er ikke noe treningsanlegg.
- Greit, jeg holder dem tilbake. - Langt bak, jævla langt bak.
Del gruppa. Min enhet går til B3. Din tar flanken og rydder målet.
Førstebetjent Wahyu, bli med meg.
Ta ham ut.
B3 sikret.
Greit, fortsett.
- Hold kjeft og flytt deg. - Hva pokker er det?
- Jeg må gå opp. - Jeg driter i hva du må.
Kona mi er syk og alene. Hun må ha medisinen sin.
Er du døv? Ett skritt til, så dreper jeg deg.
- Hva pokker er det nå, da? - Det holder.
Kutt ut, Bowo.
Vil du leke helt?
Vær så god. Men hold deg langt unna meg.
- Hvilket rom bor du på? - 726.
Slapp av. Vi er snart der. Du må bli her til området er sikret.
Hvem beskytter kona mi, da?
Forståelig at du er urolig, men slapp av.
- For noe pisspreik. - Du har ikke noe valg.
Enten blir du hos meg... eller hos ham.
Hør etter! Vi går inn.
Ligg klistret til ham.
Sikret!
Bind ham.
Faen!
Ikke rør deg.
Ikke gjør noe dumt. Ikke rør deg en millimeter.
Bra.
Greit... Vent!
Politiet!
- Hva pokker var det der?! - Det var nødvendig!
Overbetjent! En utkikk til!
Pokker!
Politiet!
Vi har fått besøk.
De er her.
Bryt all kommunikasjon. Og steng av alt.
Jeg ringer naboene.
Vi har besøk. Dere vet hva dere skal gjøre.
Jeg tar han til venstre. Du tar han til høyre.
Nå!
Stopp! La ham skrike.
Utsiden sikret.
Kampen i går var den verste jævla dritten jeg har sett.
Du gikk ikke glipp av noe. Jeg så hele kampen. Vet ikke hva de...
- Hjelp! De dreper meg! - Ikke rør deg!
- Du må hjelpe meg! - Stopp!
Femte etasje sikret.
Hold stillingene! Finn ut hva pokker som skjer.
Førstebetjent, bli hos meg.
La ham gå, Rama. Innta stillingen din igjen.
Bil 1, bil 1. Jaka her, kom.
Alle enheter. Jaka her, kom.
De er døde.
God morgen, alle sammen.
Dere har kanskje merket at vi har gjester drassende rundt her i dag.
Jeg har absolutt ikke invitert dem og de er slett ikke velkomne.
Så til beste for folkehelsa...
Hjelper dere til med å rense huset for disse skadedyra,-
- skal dere få bo her permanent.
Helt gratis.
Dere finner de jævla kakerlakkene i sjette etasje.
Til verket!
Og sørg for å more dere kostelig.
Førstebetjent, be om forsterkninger.
- Vi klarer dette. - De utsletter oss hvis vi blir her.
- Kall opp sentralen. - Jeg kan ikke...
- "Kan ikke"? - Dette er ikke...
Hvem andre vet at vi er her?
Hva faen har du fått oss opp i, førstebetjent?
Vi er alene her.
Overbetjent!
Bli her.
Kom.
Vent.
Retrett! Tilbake!
Hva pokker har du nå stelt i stand?
Se selv.
- Er du klin sprø? - Forsiktig med hva du sier.
Alt er under kontroll. Det er greit.
Si meg da, ditt geni, hva som skjer når forsterkningene kommer.
Ikke skyt politi. Kjøp dem.
Tror du at de bare vil ha penger?
Det kommer ingen forsterkninger. Det blir ingen følger.
Det er ikke noe annet enn når vi river rivalene våre i filler.
Når vi er ferdige... fins det ingen bevis igjen.
- Hvordan kan du være så sikker? - Jeg vet hvem som står bak det.
Den der gamle grinebiteren.
Jeg har ham akkurat der jeg vil ha ham.
Retrett! -Få opp døra, Hanggi!
- Sikret! - Steng igjen døra!
Nei, vent!
Helvete! Vi må ut herfra.
Alee! Øksa.
Overbetjent!
Følg meg!
Jaka! -Vent!
De kommer!
Få meg opp herfra, for svarte!
Alee! Hjelp til.
Dagu!
Når jeg har kastet den inn, snur vi det. Ett, to, tre!
Hva pokker var det?
- Nå vet vi hvem vi har med å gjøre. - Hva ble skadene?
Ikke stort. Vi mistet bare to rom.
- Ikke så ille. - Men 30 leieboere er blåst i filler.
Sjekk hvilke rom de bodde i. Ta dere av narkolageret deres.
Det dekker kostnaden.
Dere to får gå dit. Jeg vil ha alt under kontroll.
Ja vel, sjef.
Ta trappene, så tar jeg heisen. Vi ses i sjuende etasje.
- Tomy og Angga, bli med ham. - Jeg klarer meg selv.
Bli med ham.
- De blir med deg. - Ja vel, da.
- Hvor skal vi? - Til fyren som bor her.
- Stol på meg. Jeg vet hva jeg gjør. - Ikke la meg være her med ham.
- Han er ikke en av dem. - Hvis fyren dreper meg,-
- skal jeg hjemsøke deg. - Det kan jeg leve med.
La den være.
Opp! To etasjer.
Lukk opp!
Lukk opp! Jeg har en såret her.
Lukker du ikke opp, dør vi.
Ikke gjør det. Ikke legg deg opp i dette.
Vær så snill. De kommer. Jeg ber deg. Se på meg.
Vær så snill å åpne. Du kan ikke vende oss ryggen nå.
Lukk opp.
Begynn derfra.
Hit.
Vent.
Hei! Hva pokker gjør dere?!
Hold kjeft! Ellers dreper jeg deg.
Sjekk hver eneste krik og krok. Ikke overlat noe til tilfeldighetene.
Gjemmer du noe her?
- Nei. - Du lyver vel ikke?
Jeg har ikke tid til løgnere.
Jeg blir lett i dårlig humør.
Og når jeg er i dårlig humør, kan jeg bli ganske voldsom.
- Det er sant. Jeg lover. - Vi får vel se.
Hva er dette?
- Nei, vær så snill... - Slutt, for helvete!
Det er alt jeg eier og har! Dra til helvete! La oss være!
Jeg begynner å bli lei av tullet ditt.
Se deg om. Det er ingen her.
Ikke tvil på meg. La oss nå være i fred.
Skal jeg kutte opp sjuska litt?
Vil du det? Så sett deg ned.
Vi går.
Skynd deg! Jeg trenger en kniv eller noe hvast.
Du kommer til å klare deg. Men hold deg i ro.
- Jeg skal sy deg sammen. - Det er alt jeg har.
- Men for helvete! Se igjen. - Det er alt jeg har.
Kanskje en skje? Eller noen spisepinner?
Bare gjør det, for pokker.
Hvorfor?
Hva pokker gjør du?!
Fortell alt du vet om dette stedet.
Alt som kan hjelpe meg å få ham vekk herfra.
Skulle ønske jeg kunne det.
Men Tama har full kontroll på alt.
Selv om du unngår kameraene, blir du stående fast i korridorene.
Det fins ingen rømningsvei, ingen korridor å følge.
For å klare det, må du gjøre som da du kom hit:
Du må bryte deg ut.
Men vær forsiktig.
Du er ikke her for å være snill.
Ikke vær blind. Gamlingen har vært her før.
Han kjenner huset like godt som meg.
- Alle politifolk kan ikke kjøpes. - Hadde jeg trodd det,-
- ville jeg aldri ha åpnet døra.
Han er dum og sta.
Men han er et godt menneske.
Ta deg av ham. Jeg kommer tilbake så fort jeg kan.
Det der er bare for drøyt.
Der er han!
Ta beinet!
Hvor kom han fra?
Slutt! Ro deg ned!
Hva pokker gjør du her?
De er døde.
Det vet vi ikke ennå.
Tenk litt, Jaka. Den ene er krøpling, den andre en grønnskolling.
De hadde ingen sjanse.
Beklager, men vi går ikke dit bare for å finne likene deres.
Drittsekk! Når det gjelder mine menns liv skal du bare holde kjeft!
Vil du snakke om å risikere liv? Du har jo allerede risikert deres.
Og nå eier jeg livet ditt. Hvem beordret dette?
- Hva? - Det var ikke du, i alle fall.
Ingen leder an selv i oppryddingen av sin egen dritt.
Forsiktig nå, Jaka. Husk graden din.
Graden? Den betyr ikke en jævla dritt nå.
Når vi er ute herfra må du tørke opp piss i en celle resten av livet.
Vi er ikke her for å gjøre noe bra.
Vi er her for å gjøre noen rik.
Så for siste gang: Hvem beordret dette?
En annen gang, kanskje. Jeg prøver lykken her først.
Som du vil.
Vi går opp igjen. Vi skal finne dem.
Vi drar ikke herfra før.
Noen innvendinger?
Det var det jeg trodde.
Gjør dere klare!
Sett i gang!
Beskytt ham. Nå!
Jeg har aldri likt å bruke disse.
Det minsker spenningen.
Å klemme inn en avtrekker er som å bestille takeaway.
Men dette...
Det er ekte.
Det er spenning.
Det er sånn jeg gjør.
Du burde ikke være her.
Ikke du heller.
Hvem er det der?
De er noen null.
Sjekker de ikke kontaktene til folk før de sender dem ut?
De vet bare fornavnet ditt. Ingen vet en dritt om oss.
Jeg ble helt målløs da de hengte opp foto av deg.
Seks år uten kontakt og så finner jeg deg sånn.
Du må vekk herfra. Straks.
Jeg kan ikke. Ikke uten de andre.
- Hva? - Du hørte.
- Du skjønner ikke situasjonen. - Jo, det gjør jeg.
- Det er ikke jeg som bor her. - Ikke bekymre deg for meg.
Ring neste gang du vil prate.
Det siste døgnet har alle bare snakket om å drepe deg.
Kun jeg kan få deg ut herfra uten håndjern.
Vent. Hva sa du? Skal du få ut meg herfra?
Det er du som må reddes. Karene mine samler på sånne.
Hvor skal jeg dra hen? Hjem?
Hvis jeg var en sånn skuffelse for ham allerede da...
...tenk da hvor stolt han må være nå.
Han vil bare at du skal komme hjem. Det vil vi alle.
Du skjønner ikke.
Det der er ikke meg lenger. Dette er meg.
Selv om du mener det jeg gjør er galt, kan jeg være god til det.
Dette er det eneste jeg er flink til. Jeg er jævla flink til det.
Nei, Rama. Jeg vil ikke bli den jeg var igjen.
Du skal bli onkel.
Hva?
Ja. En gutt. Om to måneder.
Det sier du bare for å få meg til å dra herfra.
- Nei, fordi du er broren min! - Tenk på hva du gjør!
Blir du her, dør du før gutten er født!
- Har du ikke tenkt på det? - Jo, hver dag-
- siden jeg fikk dette oppdraget. Og det skremmer vettet av meg!
Dette er jo komisk.
Best du går. Jeg har liten tid.
Skift i det minste klær før du går ut dit igjen.
Nei. Disse passer bra.
Bli her-
- til kysten er klar.
Vent. Hold heisen.
- Hvor er mennene dine? - De leter. Og dine?
De leter.
- Hvor skal du hen med ham? - Til sjefen.
Det er ikke riktig mann. Det er slett ikke riktig mann.
- Dessuten er han allerede død. - Jeg tar ham med likevel.
Hva har du?
Rama. Kom inn.
- Hvor er Bowo? - I sikkerhet.
- Vi mistet førstebetjenten. - De tok ham. Han er død.
Den jævelen slepte ham som et dyr bortover golvet.
Hva skjedde? Hvorfor skilte dere lag?
Vi havnet i bakhold. De var i overtall. Og han rømte.
Førstebetjenten beordret meg til å beskytte ham.
Det eneste vi nå kan gjøre, er å prøve å overleve.
Vi må handle raskt. Du har forårsaket mye spilt blod.
Det er det slutt på. Nå blir du med oss hele tiden.
Til marerittet er over.
- Og nå da? - Vi går opp. Og angriper.
Vi tar den vi kom for ta og bruker ham til å komme oss ut.
- Det blir ikke lett å finne ham. - 15. etasje. Der styrer han alt.
Å få tak i ham er en annen sak. Og hva gjør vi hvis vi lykkes?
- Vi overbeviser ham. - Hvordan?
Retter en pistol mot hodet hans. Eller en kniv,-
- et stolben, hendene våre eller hva som helst. Det som trengs.
Vi rekker det ennå.
- Hvem pokker er det der? - Jeg sa at det var feil mann.
Han har skuddsikker vest. Han teller. Du kom hit tomhendt.
- Det stemmer vel ikke? - Unnskyld?
Du har vel noe å vise fram.
Du ville pokker ikke kaste bort tiden min ellers.
Jeg har dessverre ikke noe.
Vis meg hendene dine.
Kom her med dem.
Tomme.
Men jeg er sikker på at du har noe. Snu dem.
Jeg tok feil. Du kastet faktisk bort tiden min.
- Jeg fant lik. Mange. - Jaså? Noe mer?
Hvis jeg skal gjette, tror jeg det er to politimenn igjen.
- Hvis jeg sier de er tre, da? - Det kan hende.
Det er mange etasjer.
"Det kan hende"?
Din lille dritt!
Jeg må tilstå at jeg ble imponert. Virkelig.
Men undervurder aldri utholdenheten til en paranoid.
Da jeg så det der, hadde jeg blitt sittende om jeg hadde gjort i buksa.
Disse monitorene er visst eneste sannheten jeg har igjen.
De lyver aldri. De forteller alt jeg trenger å vite.
Men det er noe jeg vil spørre om. Hvorfor?
En så tøff handling-
- dreier seg ikke om noen plutselig samvittighet.
Det ligger noe annet bak dette.
Men det spiller ingen rolle, for du skal uansett dø snart.
Jeg bryr meg ikke en dritt om "hvorfor" lenger.
Jeg vil vite hvem den lille fitta er. Han som har ødelagt stedet mitt.
Og hva det ville bety for deg-
- om du skulle dø framfor øynene på ham.
Eller enda bedre, om han ble kuttet i småbiter framfor dine!
Dra til helvete!
Skynd dere!
Ikke rør deg! Legg fra deg skyteren.
- Skal vi leke denne leken nå? - Kom hit.
Fortere!
- Har jeg gjort noe galt, konstabel? - Hold kjeft!
Opp med hendene!
Bind ham, Dagu.
Hjelp meg ut fra dette jævla stedet.
Fantastisk...
Førstebetjent!
- Hva faen gjør du?! Hvor er Dagu? - Han klarte seg ikke.
Helvete! Din jævel! Hvorfor ikke?!
Glem det. Vi er snart ferdige her.
Bare én ting til å ordne.
Du kommer aldri ut. Trodde du det ville være så lett å ta seg inn?
At vi ville være så jævla dumme? Jeg ventet på dere.
Alle ventet på dere. Klare til å skyte dere en etter en.
- Men det gikk ikke så bra, hva? - Jeg vet ikke, jeg.
Dere har minst 18 døde. Og ingen bil lenger.
Du sitter fast her.
Du har ingen igjen.
- Snakker vi om styrkeforhold... - Vi snakker om en kule.
Det er alt jeg trenger til den jævla skallen din!
Du er allerede død. Du har vært død siden Reza ringte meg.
Nå våknet du visst. Det var navnet, hva?
Reza og de andre i uniform har alltid vært fornøyd med meg.
Jeg vet hvem man skal betale, og enda viktigere: hvor mye.
Men du? Du er bare innkrever.
Det var ikke snakk om å erstatte meg. Du ble sendt hit for å dø.
- Din jævel! - Nei, du, din helvetes jævel!
Hør på meg. Tror du at du får være blant de der oppe?
Aldri! Du vil alltid måtte rette blikket oppover.
Når alt dette er over, tror du da at de vil forfremme deg?
Og gjøre deg til helt? Aldri, din jævel!
Du blir møtt av noen som tømmer pistolen i deg.
Eller av en pute over ansiktet når du sover.
Du er ferdig! Et avsluttet kapittel!
Din dritt.
Stille.
Hør etter, beboere! Vend tilbake til rommene deres.
Alt er over nå.
Han visste at noen ville svike ham.
Forsikringen hans: Alle korrupte politifolk han har jobbet med.
Alle i etaten er ikke pillråtne.
Finn Bunawar. Han er redelig.
Hei! Åpne porten!
- Bare gå videre. - Bli med meg.
Er det noe jeg vet, så er det at i denne verdenen...
Her kan jeg beskytte deg.
Men kan du gjøre det samme for meg i din verden?
Politiet kommer hit.
De kommer til å rive ned stedet.
Vi drar herfra lenge før de kommer.
Hvorfor bli, da?
Av samme grunn som du går i uniform:
Fordi den passer deg.